U slovački grad Bansku Bystricu, na nedavno atletsko juniorsko Europsko prvenstvo, Ivano Bevanda (2007.), švedski atletičar hrvatskoga podrijetla, natjecao se u konkurenciji 200-metraša. Među 52 natjecatelja Ivano je s vremenom 21, 69 bio 19. i nominalno nije spadao među kandidate za medalju.
– Uvijek vjerujem u sebe i znam što mogu ostvariti! – kaže Ivano i tom kratkom rečenicom objašnjava kako je došao do srebrne medalje.
U eliminacijama Ivano je osigurao nastup u polufinalu i – eksplodirao! U svojoj skupini bio je prvi istrčavši osobni rekord (21, 36) i plasirao se u finalnu utrku, među osmoricu najboljih. U finalu ga je dopala šesta staza, a favorit za naslov bio je Diego Nappi (Italija). Napeta je to bila utrka u kojoj je Nappi potvrdio da je najbolji (20, 81), a Ivano je još jednom srušio osobni rekord, za pola sekunde, te s 21, 17 bio drugi ispred Joea Burkea (Irska) koji je trčao 21, 31. U ovom trenutku Ivano Bevanda je na europskoj tablici sa svojim novim rekordom na devetom mjestu.
Gradić Eslov, u kojemu živi obitelj Bevanda, 40 kilometara je od Malmoa. Ivanov otac Gordon je rođeni Zadranin (iz Belafuže), majka Ivona Hrvatica, oboje Dalmatinci, a ima i brata Dina koji se bavio karateom i dosegao je crni pojas, a rekreativno igra nogomet, no bavi se glazbom.
– U atletici sam od svoje devete godine. Uvijek imam jedan te isti cilj – razvijati se i biti bolji i bolji. Veći dio tjedna posvećujem atletici na ovaj ili onaj način, ali uglavnom zbog treninga, imam od četiri do šest treninga tjedno, ovisno o razdoblju – govori Ivano Bevanda.
S obzirom da u Malmou pohađa Sportsku akademiju, prirodni smjer, te da u tom gradu i trenira (a trener mu je David Vendel), Ivano svaki dan putuje dva sata, ponekad vlakom, a ponekad ga otac vozi automobilom. Premda se kao natjecatelj okušavao na 60,100, 200, 400 metara, te u štafetama 4×100 i 4×400, osvajajući i naslove švedskoga prvaka, planira se usmjeriti na 200 metara.
– Da, 200 m je to što želim specijalizirati. Jednostavno, zato što sam najbolji u tome. Smatram da je moj protok mnogo bolji na 200 nego na 100. Također, trčim dosta ekonomično i opušteno, što mi puno više koristi na 200 metara.
Svako natjecanje sa sobom donosi određeni pritisak. Kako Ivano to rješava?
– Ne radim to na poseban način. Vjerojatno je više u tome kako se nosim s tim. Osjećao sam golemi pritisak tijekom sve tri utrke na EP, ali sam se dobro nosio s tim i mogao sam to ignorirati. Osim toga, imam veoma dobrog trenera koji je bio sa mnom i u Banskoj Bystrici, koji sa mnom jasno planira svaku utrku, što bih trebao učiniti, itd.
Misliš li možda nešto studirati i gdje?
– Volio bih studirati u inozemstvu, ali samo ako dobijem dobru ponudu. Veoma bih volio otići negdje južnije – bolja klima, atmosfera…
Kad dođeš u Zadar što ti je najzanimljivije?
– Najzanimljivija je kulturološka razlika. Potpuno je Zadar drugačiji u svemu od Eslöva, grada u kojem živimo ili drugih švedskih gradova. Nije drugačija samo klima. Drugačija je hrana, drugačiji ljudi. drugačija opća atmosfera. Prije svega mislim da je zanimljivo kako se možete voziti trajektom do okolnih otoka jednako lako kao i autobusom ili vlakom u Švedskoj – zaključuje Ivano.
Švedski juniorski reprezentativac, daroviti i perspektivni atletičar južnjačke krvi, mladić zadarskih korijena…